www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Rivaliseringen deres var uten sidestykke.
I nesten et halvt århundre hatet de hverandre, og vi elsket dem for det.
Joans virkelige navn var Lucille LeSueur.
Stakkaren vokste opp under elendige forhold.
Hun vasket toaletter før hun kom til Hollywood.
Jeg begynte da den store depresjonen nådde toppen.
Hun var kvinnen alle menn ville ha og alle kvinner ønsket å være.
Mange tenker på henne som den største stjernen gjennom tidene.
Min kjære venn Bette...
Hun var den beste skuespillerinnen Hollywood noen gang hadde sett.
Under krigen spilte hun alle de beste rollene, og hun spilte dem med...
Tja... med en uredd intensitet-
- som ingen av oss, skuespiller eller skuespillerinne, ville våget.
De spilte bare i én film sammen.
Hvordan det skjedde, og hva som skjedde etterpå, vel...
Det var en historie og en feide av bibelske dimensjoner.
Hva lå bak feiden? Hvorfor hatet de hverandre så inderlig?
Feider handler aldri om hat.
Feider handler om smerte.
De handler om smerte.
Ta vel imot kveldens vinner: Marilyn Monroe!
Jeg har også fine pupper, men vifter dem ikke i fjeset på folk.
Jøss! Dette hadde jeg ikke forventet.
Jeg har alltid sagt-
- at hvis jeg er en stjerne, er det fordi folket har gjort meg til en.
Da jeg var yngre, pleide jeg å se opp på Hollywood-himmelen og tenke:
"Jeg vil bli en filmstjerne!"
Og nå er jeg en del av dere. Så tusen takk!
Jeg burde takke noen personer, men jeg er så dårlig på å huske navn.
- Hedda Hopper søker Joan. - Miss Crawford er opptatt.
Hun har rukket å sove ut rusen nå. Meld min ankomst.
Kan vi gjøre noe med rynkene? Jeg vil ikke forveksles med kalkunen.
Høyhalsa gensere er mitt beste råd mot kalkunhals.
- Kan du ikke gi meg litt håp? - Du vet hvordan det er.
Eldre menn blir distingvert, eldre damer blir fortapt.
Unnskyld, miss Joan. Hedda Hopper er nede.
Herregud.
Hedda. Du vet at jeg aldri tar imot uventede gjester, selv ikke barna.
Men her er du.
Du stakk fra prisutdelingen i går før jeg fikk en kommentar.
Gjorde jeg? Mamacita? Kaffe.
Det var en flott fest.
Jeg liker utenlandspressen. De har vært så snille med meg.
Jeg kom ikke for å få standardfrasene.
Jeg hørte at du snublet ut sterkt beruset.
- Jeg går inn igjen. - Nei, skatt.
Du vet hvordan de middagene kan være.
Slutt!
- Jeg må ha spist noe jeg ikke tålte. - Sure epler?
Det må ha vært ergerlig å se uten- landspressen smiske slik for Monroe.
Du vet at jeg bare drikker Pepsi-Cola på slike tilstelninger.
Jeg er ambassadør for merket.
Hvorfor reklamerer du for det sukkervannet?
Det sies at du ikke har fått betalt siden Al døde-
- og at du har solgt møbel etter møbel for å betale for strømmen.
- Du skriver ikke den slags løgn! - Jeg må skrive noe.
Greit. Da kan du skrive dette:
Joan Crawford er, etter å ha sørget over sin manns bortgang-
- den høyt elskede Alfred Steele, nå klar til å arbeide igjen.
Å, gi deg, Joan. Gi meg en kommentar.
Leserne mine vil vite hva gårsdagens it-jente syns om dagens.
Det er bare plass til én it-jente.
- Ikke sant? - Menn bygde pidestallen, ikke jeg.
Det er bare plass til én gudinne om gangen.
Menn bygde kanskje pidestallen, men det er kvinnene som vil rive den ned.
Hva blir det til? En kommentar om Monroe, eller må jeg skrive-
- at en parkeringshjelp så deg snuble inn i en Cadillac?
Greit.
Bra.
Jeg mener at Marilyn Monroe og hennes vulgære klær og bilder-
- ødelegger den flotte bransjen jeg elsker.
Folk vil ikke se stjerner som Monroe på bilder.
De vil at stjernene skal være sunne og ha høy moral.
Slik som jeg.
Det er ikke den eneste forskjellen på dere to. Hun får roller.
- Hva gjelder dette? - Dette, min venn...
...er Oscaren for beste hovedrolle i 1945 for "Mildred Pierce".
Jeg vil ha en til. Og hva trenger jeg for å få det?
Et godt manus.
Jeg vil arbeide nå som Al er død.
- Jeg vil arbeide, Marty. Jeg må det. - Du fikk et bra manus for 4 md siden.
- Du var fantastisk i rollen. - Det var en pilot.
Jeg måtte sminke meg selv, og serien ble ikke noe av.
La meg lese alt som fins der ute, så sender jeg deg de beste.
Du ser gjennom bunken og finner noe som frister.
- Joanie! - Jeg kan ikke spille Elvis' bestemor.
Jeg nekter. Send meg noen andre manus.
Det er alt jeg har. Det er alt de lager.
Jeg er skuespiller og vil spille i noe. Jeg er på mitt beste nå.
Da må du finne noe selv, for det fins ingen roller nå.
- Kan jeg hjelpe deg? - Jeg trenger bøker.
Er det noen spesiell tittel du er interessert i?
Noe med en dame på omslaget.
Bra, Mamacita.
Det var alt de hadde. Jeg kan gå til Encino om du ikke finner noe.
Alt som er skrevet for kvinner, faller under tre kategorier:
Ungpiker, mødre eller uhyrer.
- Så hva velger du? - Vi finner noe.
Nei, Mamacita, ikke noe lesbisk.
Jeg møtte på gartneren. De vil vite når de får betalt.
- Vi skylder dem for to måneder. - Og hva sa du?
At det er en ære å beskjære miss Crawfords busk.
Det er trange tider, men vi skal komme oss gjennom det.
Denne handler om en baby. Hvilken haug? "Mødre"?
"HVA SKJEDDE MED BABY JANE?"
Vær så god!
Takk! Skaff dem kryssfiner.
Far, du er ønsket i kontrollrommet.
Lager jeg flere sverd og sandal- filmer, så skyt meg.
"Eva Braun" er på telefonen. Jeg sa at du var opptatt, men...
Gretchen, min elskede.
Hvordan går det, min lille strudel? Hva? Nei, du kan ikke komme i dag.
Barna mine jobber på settet. Tenk om kona mi får nyss i det.
Ja. Jeg ringer deg tilbake.
Hun vil være med i filmen nå.
Fordi du bare lytter til en kvinne om hun står foran kameraet ditt.
Filmen vi lager, er bare møl. Hva med spionasjemanuset?
Nei, jeg visste hvem som gjorde det, på side tre. Men...
Dette har potensial.
Grøsser/thriller, to berter, tidligere filmstjerner.
En krøpling og hennes gærne søster i full krig i sitt Hollywood-hjem.
En grøsser?
Hitch gjorde det stort med "Psycho". Og "Baby Jane" har bare ett filmsett.
Liten rollebesetning. Du kan produsere denne selv.
- "Ben-Hur" har alt blitt gjort. - Hvor fikk du tak i denne?
Den kom med bud, spesialforsendelse.
Sammen med denne.
JOAN CRAWFORD Hold hodet kaldt, Bob.
- Miss Crawford? - Ja?
Spesialforsendelse.
FILMMUSIKKEN FRA "HØSTGULE BLADER"
Hun venter deg.
Hun venter deg ute på patioen.
- Joanie. - Bob. Te?
Skal vi snakke forretninger, trenger jeg noe sterkere.
Sally, kan du gå inn og se om Mamacita trenger hjelp med noe?
- En fan? - Skal de henge her, får de gjøre noe.
Så... skal vi lage denne filmen?
- Hvis du kan oppfylle kravene mine. - Kan noen det?
Det gikk bra sist. Vi tjente inn millioner.
Den ville tjent mer om jeg hadde fått rufse deg til.
Og enda mer om du hadde fått Brando. Denne gangen hører du på meg.
- Jeg skaffer en perfekt motspiller. - Hvem tenker du på?
Jeg visste ikke at velynderen hadde blitt enke, en lys sort enke.
Vil noen ha en cocktail?
Nei takk, Mrs. Faulk.
Det serveres ikke cocktail mellom fisken og hovedretten, Maxine.
Men da jeg ba om en, tilbød du en uten tegn til motvilje.
Gjør du ikke et stort nummer av en liten sak?
Tvert imot, jeg gjør et lite nummer av en stor sak.
Hvor lærte du å tenne en fyrstikk i vinden?
Jeg har lært mange nyttige småting. Hadde jeg bare lært noe stort.
- Som hvordan jeg kan hjelpe deg. - Nå vet jeg hvorfor jeg kom.
For å møte en som kan tenne en fyrstikk i vinden?
Tusen takk.
- Hva er det? - En dame vil snakke med deg.
- Hvem er det? - Joan Crawford.
Nå kødder du.
- Bette? - Lucille, hva fører deg hit?
Du, så klart. Du var fantastisk i kveld. Du lyste opp scenen.
Utrolig at du ikke fikk bedre omtale.
New York-kritikerne liker ikke at vi Hollywood-folk tar over byen deres.
Kjapp deg, det står en bil og venter på meg.
Vet du hva? Jeg har endelig funnet et perfekt prosjekt for oss to.
Jeg har alltid drømt om å jobbe med deg.
Jeg tryglet Jack Warner om å la oss spille i "Ethan Frome".
- Med Mr. Gary Cooper. - Du husker det.
Du ville være den pene tjenestejenta, og jeg skulle være hurpa av en kone.
Dette er annerledes. Dette er våre livs roller.
Nei takk, jeg har bedre tilbud.
Tøv! Jeg vet hva slags tilbud du har fått. Ingen, det samme som jeg.
De lager ikke kvinnefilmer lenger. Ikke som de vi lagde.
- De blir snart in igjen. - Men ikke vi.
Skal noe skje, må vi få det til å skje.
Ingen vil gi roller til damer på vår alder.
Men de våger ikke å si nei til oss to sammen.
Vi trenger hverandre, Bette.
Så hva faen skjedde med Baby Jane?
Les den. Finn det ut.
Jeg tilbyr deg tittelrollen.
- Hovedrollen? - Du kan kalle den det.
B.D.?
Mor, er hos Claire i helgen. B.D.
Har du pult Joan Crawford?
Nei. Men jeg hadde god anledning.
Alle vet at Joan har et godt forhold til regissørene.
William Wyler?
Noen har vært flink og gjort hjemmeleksa si.
Saken er at med Crawfords navn får vi distribuere filmen.
Jeg trenger henne for å lage filmen, men deg for å gjøre den god.
Jeg har laget mye møl, men iblant får jeg jobbe med kunstnere som deg.
En som våger å hoppe utfor stupet. De fleste tør ikke gå nær kanten.
Det gjør meg opprømt som et barn. Alt er mulig.
Dette blir tidenes beste grøsser.
Baby Jane blir din beste rolle siden Margo Channing.
Så svar meg på dette, og ikke lyv: Hvorfor denne filmen?
Ærlig talt? Jeg har ingen andre tilbud.
Du er for stor for Broadway, Bette.
Kom tilbake til Hollywood, der du hører hjemme.
Du hører fra meg, Bob.
Det er et topp manus, Bob. Vi regnet på det, og det virker gjennomførlig.
Men Crawford og Davis er litt gamle. Hva med Hepburn som Blanche?
Katherine er på Davis' alder, faktisk et år eldre.
Audrey Hepburn. Og Doris Day som Baby Jane.
Vi vil gjerne ha Davis og Crawford i denne!
- Hvem skal spille den sexy naboen? - Det er bare en liten rolle.
La oss gjøre den større og fortelle historien fra hennes synsvinkel.
Det handler ikke om en sexy nabojente.
Vi vil at det skal det. Vi har lett etter noe til Natalie Wood.
- Det går ikke. - Jeg godtar ikke et nei.
De to er legender og har fans over hele verden-
- som vil betale for å se dem sammen på film.
Det er ikke Davis og Crawford vi ikke vil ha, men deg.
De vil ikke inngå samarbeid med deg. Ikke etter "Sodom". Beklager.
- Ville du ligget med dem? - Jeg vet ikke.
Det er et enkelt spørsmål. Ville du gitt noen av dem en omgang i høyet?
- Ville du ligget med dem? - Ja.
Hva?! Pisspreik.
Svaret er nei, Bobby. Beklager.
Så alle de andre har sagt nei? Du kom til meg som en siste utvei?
- Det er respektløst. - Nei, ikke den siste. Uunngåelig.
Det er skjebnen at vi lager filmen her.
Warner Brothers er der Davis og Crawford var under studiokontrakt.
Det blir som en hjemkomst. Jeg kan se overskriftene. De er fortsatt store.
Store, men avdanka. Det holder. Og de er en pest og en plage.
Begge plaget livet av meg da de jobbet her.
De trodde jeg jobbet for dem!
Flere frynsegoder, flere frynsegoder.
De stilte alltid spørsmål ved det jeg ba dem gjøre.
- Kom igjen, Jack! - Nei, det er sant.
Og det verste var utakknemligheten. Jeg skapte gudinner, Bobby.
Jeg var Zevs, og de var to Afroditer.
Men hva skjer når puppene begynner å henge og filmene taper penger?
Eller med Venus, som skal se pen ut og tie, men har en mening om alt?
Zevs tar et lyn og kaster det rett i hodet på henne og kløyver det.
Jeg trenger noe til lunsj. Og klærne mine.
- Du har dårlig hukommelse, Bobby. - Hva mener du?
Den hurpa Davis saksøkte meg i 1936 for å komme ut av kontrakten.
Jeg var så opprørt at jeg fikk magesår og hemoroider.
Jeg har det fortsatt, du kan få se.
Og jeg vant søksmålet. Hun ble beordret tilbake på jobb.
Hun ville bare ha bedre roller, et ord med i laget.
Greit! Men pga. hennes egoisme og stahet-
-raknet hele kontraktsystemet.
Hele greia på grunn av henne!
Hun åpnet demningen, og du vil at jeg skal jobbe med henne igjen?
Er du fullstendig gal? Aldri! Aldri mer! Den fitta!
Hennes arbeidsløshet er min hevn.
- Du skal lage filmen min, Jack. - Unnskyld?
Du trenger den. Fjernsynet tar rotta på deg.
Alle filmene du lager, er fiaskoer.
- "Hold høyden"? Fiasko. - Dårlig tittel.
"Makt for enhver pris"? Ingen ville se den. For du hadde ingen stjerner.
Jeg har stjerner. Jeg har et godt manus, som jeg skrev selv.
Og jeg har en sjanger som fjernsynet ikke viser. Grøsser.
- Nei. - Vi har det meste av finansieringen.
Du må bare vise filmen på dine kinoer.
Du blir den største overskuddsmottakeren.
Jeg skal betale deg først.
Ms. Davis, hva syns du om Baby Jane Hudson? Hun er visst fæl?
Hun er giftig og snakker rett fra levra.
- Vi har ingenting felles. - Og det er jo bra for meg.
Vanligvis spiller jo jeg hurpa, men nå kan jeg se Bette gjøre det.
Jeg sa jo at de utgjør en begivenhet.
Jeg fatter ikke at jeg lot meg overtale.
Kan damene signere kontraktene?
Hvem tar stolen til venstre?
Den blir jo nevnt først i avisartikkelen.
Takk, Lucille.
La oss ta et mens dere signerer.
Dyktig gjort.
Og ett til.
- Hent bilen, Mamacita. - Joan, du signerte ikke.
Jeg forventet mer av deg, skjønt jeg aner ikke hvorfor.
Fra min udugelige far stakk av med en stripper fra Galveston-
- til Louis B. Mayer. Menn har løyet for meg og sviktet meg hele livet.
- Hvorfor skulle du være annerledes? - Hva snakker du om, Joan?
Hun får 600 dollar mer i uken til utgifter enn jeg.
Jeg kan ikke gå inn i prosjektet med motvilje mot motspilleren.
Ikke siden det var min idé å holde denne festen i utgangspunktet.
Du behandlet nok aldri Kirk Douglas på denne måten i "Siste solnedgang".
Det var en glipp, jeg fikser det. Jeg lover.
Du forstår vel, Bob? Det handler ikke om pengene.
- Det handler om tillit. - Selvsagt.
Jeg vil ha 1500 dollar.
På 1950-og tidlig 60-tallet var det tøft for oss modne damer.
Studiosystemet var over-
- og de eneste kvinnene som fikk jobb, hadde store bryster og små hjerner.
Skal dokumentaren handle om alle eller kun Joanie?
- Er det som "That's Entertainment"? - Jeg vet ikke.
Jeg er sikker på at begge som ser den, vil elske den.
Kan noen skaffe meg en drink?
Takk, vennen. Hva snakket vi om?
- Det var tøft for damer på 50-tallet. - Ja, men ikke for Joan.
Jøss, hun var noe for seg selv.
Hun braste gjennom det tiåret som et godstog.
Takk.
Hva så om motspillerne hennes ble stadig yngre?
Hun var fortsatt Joan. Ambisiøs som bare pokker.
Hun laget suksesser til hun fikk karrierens beste tilbud...
Et frieri fra en enkemann, Al Steele. Adm.dir. i Pepsi-Cola og søkkrik.
Med så mye penger, etter 40 år med hardt arbeid og et daglig slit-
- kunne hun endelig puste ut og leve livet.
Al, du kan nå kysse bruden.
Kom til mamma!
Bette var en annen historie. Etter "Alt om Eva" var hun på topp.
Hun trodde hun kom til å drukne i tilbud.
Men hennes største comeback ble hennes største tilbakeslag.
Så Bette gikk inn for den rollen hun aldri hadde fikset: som kone og mor.
Hun giftet seg med motspilleren i "Alt om Eva", Gary Merrill.
Bette var, for å si det mildt, feil for rollen.
Hei, kone.
Hjelp til, for en gangs skyld.
Jeg leste om deg og Crawford. Begynner dere å filme neste uke?
Den 5. dagen får jeg slå henne i hodet. Jeg kan knapt vente.
Hvorfor krøp du hjem til Hollywood? Ny gjesteopptreden i "Wagon train"?
- "Twilight Zone", faktisk. - Det blir lett for deg.
Hele ekteskapet vårt var i grenseland.
Du la deg med Margo Channing og våknet opp med meg.
Hvorfor sluttet vi å bo sammen?
Fordi jeg måtte stive skjortene dine og ta imot deg i døra med en drink.
Det var jeg som trengte en kone.
Jeg har med noe til deg. Du har ønsket det lenge.
Her er det. Alt sammen.
Du får alt: husene, barna, bank- kontoene, selv det knuste serviset.
Innrøm det: Du vil ikke ha meg, men vil ikke at jeg skal ha en annen.
- Hvem vil ha en som er avdanket? - Slange!
- Fyllik! - På seg selv kjenner man andre.
De skiltes ikke pga. hans prestasjoner i senga.
Men prestasjonene på scenen. Gary var så stiv.
Da Bette skjønte at ekteskapet var på hell, tok hun det ut på turné.
"La Broadways lys glitre, og taxiene få folket bort når showet er over."
"Jentene vasker bort sminken og tar seg litt nattmat."
"La dem drømme langt utpå dag, etter avisen kommer"-
- "og drømme så lenge de vil..."
Hun ga ham sparken. Sin egen ektemann.
Og erstattet ham med Barry Sullivan.
Når Bette måtte velge, valgte hun alltid jobben fremfor privatlivet.
Hun påstår at det var hun som først kalte den "Oscar".
Da hun fikk prisen for "Tilbake til livet" i 35, sa hun-
- at baken minnet henne om hennes første manns rumpe.
Mellomnavnet var Oscar. Ingen kalte ham det! Det var bare pisspreik.
- Han het Harmon. Alle kalte ham Ham. - Joanie...
- Må du gjøre det der? - Det holder albuene myke.
Ikke det. Helt fra vi satte oss i bilen og gjennom hele middagen...
- ...så har du klaget over Bette. - Det er ikke sant.
Jo. Og jeg forstår det ikke.
Dere har så mye felles. Mer enn noen annen i verden.
- Kan dere ikke være venner? - Tror du ikke at jeg har prøvd?
Da hun vant den Oscaren, var jeg den første som sendte en gratulasjon.
Jeg fikk aldri noe svar. Ikke et ord. Helt tyst.
Og det etter at hun prøvde å knulle kjæresten min.
- Franchot var motspilleren hennes. - Du nevnte det under middagen.
Hun visste at han var min, så hun prøvde å ta ham.
Men han avviste henne, selvsagt. Han fortalte meg alt.
Så jeg giftet meg med ham, på pur f.
Vet du at Bette Davis er ansvarlig for et av mine havarerte ekteskap?
Likevel vil du ha henne med i denne filmen.
Fordi dere kom dere over det og innser at dere burde være venner.
Venner? Tror du det er vennskapet hennes jeg ønsker?
Du tar feil. Det er respekt. Det er det eneste jeg har ønsket fra henne.
Eller fra noen av dem. Og det er det eneste jeg aldri har fått.
Ikke før "Mildred Pierce" ble jeg tatt seriøst som skuespiller.
Da jeg vant Oscar
tror du jeg fikk noen gratulasjoner eller blomster?
Det gjorde jeg. Fra menn.
Men deres beundring hadde jeg alt, og deres respekt higet jeg ikke etter.
Men ikke fra kvinnene. Ingen av hurpene i denne byen.
Aller minst dronninghurpa-
- som alltid mente hun var bedre og mer talentfull enn meg.
Du beundrer henne.
Jeg beundrer hennes talent og hennes dyktighet.
Og jeg skal få hennes respekt.
Om jeg så må drepe oss begge for å få den.
Fortsett å øve. Du kan bli raskere.
- Billy. Billy. - Billy, hvordan går det med babyen?
Fred! Du må ha slanket deg.
- Pablo. Moren er ikke frisk. - Pablo, hvordan har moren din det?
- Dave. - Miss Crawford.
Så hyggelig å se deg igjen etter alle disse årene.
Den er liten.
Og skitten.
Ok, Mamacita, vi får sette i gang.
Hun er i gang igjen! Smisker for alle for å få bedre lys og rekvisitter.
Kanskje hun bare er hyggelig, mor.
Før klokka tolv, Lucille?
Har du nok til to?
- Skål for oss. Endelig sammen. - Endelig.
- Nervøs? - Skrekkslagen.
- Jeg har ikke spilt i en film på... - 3 år. Du har ikke jobbet på 3 år.
Da jeg kjørte inn på området i morges-
- og så mannskapet i sving... Settet ble bygd, lukten av sagmugg...
Det er magisk, det vi gjør.
La oss droppe pisspreiket.
Vi liker ikke hverandre, men vi trenger at filmen blir bra.
Jeg ber bare om at du gjør ditt beste. Prøv.
For når du er god, Joan, så er du pokker ta god.
- Syns du virkelig det? - Gud, ikke gråt. Ja, det syns jeg.
Det har jeg alltid syntes.
Én ting til: dropp skulderputene.
- Hva behager? - Og bruk mindre leppestift.
Du spiller en eremitt som ikke har sett sola på 20 år, for søren.
Du har et perfekt ansikt for film. Du har ingen dårlig side.
Takk, Jimmy.
La meg snakke med henne. Vi finner ut av det.
Snakker dere om meg?
- Nei. - Jo, jeg har noen ideer.
Ikke si hvordan jeg skal spille før vi har begynt.
Jeg har forberedt meg godt, og du prøver å få meg satt ut.
- Jeg prøver å hjelpe deg. - Du vil at jeg skal se fæl ut.
Fansen min kommer for å se en Joan Crawford-film for å se meg.
Dette er ikke en Joan Crawford-film.
Mr. Aldrich, vennligst følg Ms. Davis til hennes omkledningsrom-
-så hun kan øve på sin rolle.
Eller skal jeg reise meg fra rullestolen og forlate settet?
- Jeg tar meg av det. Bette? - Så du henne? Hun er latterlig!
- Hun har løsbryster under der. - Det er den første dagen.
Jeg tok opp mer lån på huset for å lage filmen, så jeg bryr meg!
Jeg må behandle henne varsomt. Hun er nervøs, og vi har mye å gjøre.
Vi har ikke bestemt ditt utseende, og din første scene er etter lunsj.
Greit. Ta deg av det.
Scene 11, første tagning.
Joan? I denne scenen-
- ser Blanche på en av sine første filmer på TV.
Der er merket ditt.
- Klar? - Ja.
Kamera går.
Vær så god.
...alt. Vi skulle gifte oss.
Denne piken, Dolly Merrick.
Prøv å forstå, Jack. Jeg giftet meg med deg fordi...
Vi skulle holdt det bildet litt lenger.
Jeg sa det under prøvene og da vi spilte det inn.
Men han nektet å høre.
Jeg kan ikke tenke på annet.
Men det er likevel en bra film.
- Takk! Det var veldig bra, Joan. - Var det?
Ja.
Vi tar neste, Bob. Med en gang. Jeg har bare så vidt begynt.
Disse er feil! Hun skal virke gal.
Denne. Parykker.
Hør, da. Joan brukte denne tidlig på 1930-tallet i et MGM-melodrama.
Den ser ikke ut til å ha blitt rørt siden.
En Clara Bow-skjønnhetsflekk.
Herregud, mor. Vil du virkelig se slik ut?
Bare vent.
Det er for mange ord i denne sekvensen, Bob.
Jeg savner stumfilmene.
Herregud! Det mener hun ikke.
Hei, pappa.
Ålreit, tilbake til arbeidet.
- Vær så god, Bette. - Blanche...
Du kommer aldri til å selge dette huset.
Og du kommer aldri til å forlate det heller.
Og... vær så god!
Blanche, du kommer aldri til å selge dette huset.
- Og du vil aldri forlate det. - Er ikke lyset unødvendig hardt?
Vi har ikke balansert opptakene ennå. Ikke tenk på det.
Blanche, du kommer aldri til å selge dette huset.
Og du kommer aldri til å forlate det heller.
Takk.
Og takk.
Vær så god.
Vær så god, Bette.
Velkommen til huset som ble bygget på frykt. Kom inn.
- Bare vi to? - Vi tre.
Skrev jeg ikke det i invitasjonen? Du ventet vel et middagsselskap.
Nei, Gloria og Jimmy Stewart og Fondaene kommer på onsdag.
I kveld er det bare oss jenter. Sett dere. Sofaen er behagelig.
Vil dere ha noe å drikke?
- Whisky. - Bare et glass.
Det er vel ikke Pepsi-Cola?
Det er vodka. Skal man drikke, bør man drikke noe man liker.
Spisestuen er der. Jeg håper dere er sultne.
- Det er et bakholdsangrep. - Hun er ute etter blod.
- Har du tenkt å gi henne det? - Har du?
- Fisk i gelé. Nam. - Nei, i aspik. Det er en dille.
Jeg tenkte det var en perfekt rett for vår lille tête-à-trois.
Det er solid, men gjennomsiktig.
Greit, damer. Dere vet hva jeg trenger, og hva fansen vil ha.
Så føl dere fri til å fyre løs.
- Hvem står øverst på plakaten? - Bette, så klart.
- Hun spiller jo tittelrollen. - Begge rollene er uhyre viktige.
Jeg har ønsket å spille mot Bette siden 1944-
- da jeg først kom til Warner Brothers.
Så da jeg fant "Hva skjedde med Baby Jane?"-
- sendte jeg det til Bob og sa klart fra-
-at dette var for Bette og meg.
Jeg ble så glad. Joan Crawford var en stjerne da jeg var fersk i faget.
- Så hyggelig sagt. - Fascinerende.
Så nydelig.
- Hva er det til dessert? - Vi dropper desserten.
Jeg holder på å få diabetes.
"Dateline", Los Angeles.
Stjerner på himmelen holder seg i ro og kommer ikke i veien for hverandre.
Iblant er det slik i Hollywood også.
Bette Davis og Joan Crawford, to store stjerner som-
- regjerte på lerretet på 30-tallet, ble aldri kjent med hverandre.
Nå, i en ny vår i karrierene deres, skal de bli det.